Adaptarea Bubuloimare
Anual, în SUA sunt dati dispăruti 800 de mii de copii.
Majoritatea sunt găsiti la câteva zile.
O mie dintre ei dispar fără nicio urmă.
- Nu e nimic. - Ce-ar trebui să facem ?
Închideti perimetrul !
- Nimeni nu intră sau iese. - Dar mai sunt si alte intrări.
Dă-ti silinta.
Cum vă simtiti, dră Denning ?
N-am putut să-l găsim.
Nici pe el, nici pe ceilalti.
Cu 36 de ore mai devreme...
Orasul nostru e mort de sase ani.
La început am dat vina pe închiderea minei.
Lipsa locurilor de muncă.
Lipsa banilor. Lipsa oricărui lucru.
Dar apoi a apărut ceva mai rău pe care să dăm vina.
Ceva ce va avea să vină peste Cold Rock.
Ceva rău, care urma să distrugă orasul nostru din ce în ce mai tare.
În acea dimineată, nimeni nu stia că cazul Cold Rock ajunse la o concluzie.
- Nu mai bea pe stradă. - Ce... stradă ?
Julia !
Julia, vino si ajută-ne, te rog !
- Ce s-a întâmplat ? - Nu stiu. Deodată a început să tipe.
- De cât timp e asa ? - Nu stiu.
- Dumnezeule. - Nu stiai ?
N-am echipamentul adecvat pentru asta, Tracy.
Bun. Când contractiile încep din nou, împinge unde-mi simti degete, bine ?
Împinge unde-mi sunt degetele. Împinge în jos. Împinge.
Uite-l că vine. Bravo. Asta e.
Bine.
Copilul e-n pozitie pelviană. Asta înseamnă că va iesi cu picioarele mai întâi.
E-n regulă.
Vreau să împingi cât de tare poti. Împinge cât de tare poti.
Împinge ! Împinge, Carol.
Ai reusit. Uite-l.
Ai reusit.
De ce nu scoate niciun sunet ?
- Copilul e bine. E bine. - Ia-o de aici.
- Te-ai descurcat de minune. - Dar, copilul meu...
Stiu, dragă...
Julia va avea grijă de el. Îti promit.
Deschide ochii, deschide ochii. Haide.
Respiră, respiră. Poti s-o faci.
Haide, respiră.
Respiră. Haide.
Haide.
Bine. Haide.
Respiră.
Poti s-o faci. Haide, o poti face.
Deschide ochii.
Uită-te ! Asa.
E un băiat zdravăn.
Fără spital, Julia.
- Trebuie să fie monitorizat, Tracy. - Nu. Nicio sansă.
Steven.
Nenorocitul ăla n-a încercat niciodată să ascundă că-i place de fata mea.
Mereu se plimba pe la ferma mea ca un cocos.
Cu îmbrăcămintea aia de cowboy si niste cizme prostesti.
Mereu le arătam, le explicam. Dar, Carol a făcut exact invers.
Ti-ai dat seama ?
Nu. Dumnezeule, nu. Dacă îmi dădeam seama,
îl împuscam. La revedere, cowboy !
Scapă de el.
Asta nu e treaba nimănui, Julia, decât a noastră.
Fără spital.
- Nu vor pune întrebări. - Nu vom merge.
N-o voi face de rusine pe Carol.
N-are nici măcar 19 ani.
Ne rezolvăm singuri problemele, bine ?
Uneori, în Cold Rock, copiii sunt născuti atunci când nu sunt doriti.
Oamenii s-au descurcat, si n-au început să strige cu voce tare.
Poate era un pic trist, dar asa era cel mai bine.
Pentru că, o multime de lucruri rele se întâmplau atunci când era vorba de copii.
Doriti sau nu, băieti si fete,
unii dintre ei dispăreau.
Ceva venise în Cold Rock si care răpea copiii.
Ceva amenintător, terifiant,
încât oamenii i-au dat un nume.
Era în camera ei, acum câteva minute.
- Când m-am întors... - Nu mai era.
Dispăruse.
Nu s-a auzit nimic. N-a fost niciun tipăt.
Nimic. Am mers afară, si nu mai era.
-... îmi doresc să fi fost acolo. - Nu pot să cred.
M-am uitat după ea, n-am văzut-o. M-am panicat.
Tot ce-mi venea în minte, era Bărbatul Înalt.
Cred că e diavolul.
- Ce fel de oameni răpesc copiii altora ? - Vorbesti de Bărbatul Înalt ?
Nu, e un mit asta. Nu există Bărbatul Înalt. - Există.
Singurul Bărbat Înalt
pe care l-am văzut a fost o sperietoare de ciori.
Dacă era un oras bogat, cred că întreaga armată îi căuta pe acesti copii.
L-am văzut de două ori, intrând în pădure noaptea.
- Chiar acolo. Încerca să evite podul. - E un loc imens.
Sunt o multime de locuri unde cineva se poate ascunde.
BĂRBATUL ÎNALT
Traducerea: Flavius Gomei
TRADUCEREA DUPĂ SUNET !
Ce vrei să spui ? Ce altceva ar putea fi ? Desigur, e un pedofil.
- Un nemernic care molestează copiii. - Tot ce vreau să spun...
Ce vrei să spui e o prostie.
Nu e Boogeyman sau diavolul, sau alte povesti din astea.
Bărbatul Înalt pe naiba. Tipul are un nume, si o să-i tâtâie fundul când o să-l prindem.
Stii despre o multime de lucruri, nu-i asa, Douglas ?
Mai dă-mi o cească de cafea, Beth.
Stăteam acolo în spate si ascultam cum îi povesteai Serifului povestea ta.
Tot ce vreau să spun, e că sunteti aici pentru a prinde fantome. Nu ?
- Ai observat. - Discutăm si noi.
Noroc. Noroc.
Da.
Doamnelor, domnilor...
- S-a întors, Cavalerul Negru ? - A venit în dimineata asta.
A băut vreo patru cafele până acum.
- Neagră fără zahăr. - Cred c-a stat toată noaptea în masină.
- Bună, băieti. - Bună, Julia.
Va începe cu anchetele lui si toate prostiile. Si pentru ce ?
- Te referi la Dodd ? - Mă refer la Sherlock Holmes.
Ultimul copil a dispărut acum două luni. Nu va trece mult până la următorul.
- Dodd e din nou pe drumuri. - Ce schimbă asta, Julia ?
- Orasul ăsta e deja terminat. - Da, cu totii sunt dezamăgiti.
- Ea cine e ? - Dna Johnson.
- E dusă. - N-am văzut-o de săptămâni.
Dumnezeule, arată mai rău decât înainte.
- Nu i-ar strica o cească de cafea. - N-ar strica să câstige la loterie.
Pentru dv, doamnă Johnson, de la Trish.
N-o vreti ?
Cred c-o să vă simtiti mai bine.
Poate că m-am făcut rangă aseară, sărbătorind nasterea fiului meu.
- Dar stiu că n-am comandat nicio asistentă. - Bună dimineata, Steven.
- Ce faci aici ? - Adun resturile.
Serios ? Si cine crezi că esti ?
- Ei stiu cine sunt. - Si ce-ar trebui să însemne asta ?
- Cu tine vorbesc. - Ce ? Vrei să mă lovesti si pe mine ?
Nu te amesteca în treburile noastre. Chiar îmi pasă de Carol.
Stiu. Ar trebui să-ti pese de motocicleta ta.
Nu-mi place stilul tău.
Să se odihnească în pace. Sotul tău a lăsat prea multe goluri în urmă.
Până la urmă, el era doctor, si tu esti doar o asistentă.
Rămâi cu schimbatul scutecelor. Si lasă-mă-n pace.
- Bună, Tracy. - Bună. Intră.
Multumesc.
- Cum se simte copilasul ăla scump ? - E bine, e-n Seattle la sora mea.
Are o casă mare si sunt aproape de orice...
- Si e mai bine asa. - Carol nu e-n conditie bună de călătorie.
Da, dar a ajuns fără probleme. Trebuie să-mi câstig existenta.
Am un interviu de muncă în 45 de minute. Un loc de muncă bun, salariu bun, bacsisuri.
- Nu pot s-o ajut toată ziua pe Carol. - Am înteles.
- Trebuie rezist, Julia. - Nu, sincer, am înteles, Tracy.
- Vrei o cafea, ceva ? - Tot pe aici a rămas ?
Da. Are nevoie de ceva timp. Nu e asa de usor.
E un tip dificil.
- Lasă-mă pe mine să mă descurc. - Cum rămâne cu Jenny ?
Mama s-a dus la Ketlow.
Multumesc.
N-ai făcut terapie pentru vorbire, nu-i asa ?
Ce pot să zic de tipul ăla ? E un nemernic.
Bine.
Eu sunt aici.
Asa că, vorbeste.
De ce te ascunzi întotdeauna în spatele părului ăsta ? Esti asa de frumoasă.
Si tu crezi asta ?
L-am văzut.
Era ca o legendă veche.
Ca dintr-o carte cu basme.
Sau ca un cântec vechi.
Toată lumea vorbea de Bărbatul Înalt, pentru că tuturor le era frică de el.
Oamenilor le era întotdeauna frică c-o să vină din nou.
Si când venea, credeau că sunt norocosi că au luat copilul altcuiva.
Poate că se simteau un pic vinovati că gândeau asa, dar asta nu tinea mult.
Fiecare avea problemele lor.
Nu era ceva rău, ci asa era să se întâmple.
- Bună. - Bună.
- Gata pe ziua de azi ? - Da.
- Mai sunt si altele în masină. - Bine.
E totul în regulă ?
- Da. Abia asteaptă să te vadă. - Da ?
Da.
Da ?
Bună, scumpule. E un cântec frumos.
Christine mi-a spus că ti-a fost dor de mine azi.
Si mie mi-a fost dor de tine.
- Ce-ai făcut toată ziua ? - Am făcut un vulcan.
- Si l-ai făcut să erupă ? - Da.
Cum ?
Am pus sifon si otet, si apoi a explodat peste tot.
- Ghici ce avem la cină diseară ? - Ce ?
Legume.
Cina e gata în jumate de oră !
Bine !
- Ce e aia ? - E o gorilă.
Unde locuieste ?
Locuieste în... Australia.
Asa crezi ? Poate va putea locui în junglă.
Pestele ăsta poate trăi în santurile noastre.
Poate patrula prin apele noastre, încât nimeni să nu poată intra.
O să mănânce pe oricine.
Bomba !
Fă trucul ăla cu numere. L-am învătat un truc cu numere.
- Gândeste-te la un număr. - Bine.
- Înmulteste cu doi. - Stai, e prea repede.
- Bine, mă gândesc la un număr... - Înmulteste cu doi.
Bine.
- Adaugă sase. - Bine.
Împarte-l la doi.
Scade numărul la care te-ai gândit si vei obtine numărul trei.
Stiu ! Stiu !
Functionează de fiecare dată !
Bine, amice.
- Mâine mergi la lucru ? - Da.
- Dar voi încerca să nu termin prea târziu. - Putem să ne jucăm când vii acasă ?
Promit.
Noapte bună, David.
- Ce-ati făcut azi ? - Nu e de făcut cât de cerut.
- Ce ti-a cerut ? - Începe cu litera T.
- Televizor. - Ce i-ai spus ?
I-am spus că e un lucru rău folosit de marile corporatii pentru a înnebuni oamenii.
- Bravo. - Multumesc.
Mi-a spus să-i cumpăr unul ca să se uite la desene animate.
Ce i-ai zis ?
- Am ales să ignor cerinta asta. - Da, desigur.
- Am văzut-o pe Tracy azi. - Si copilul ?
- L-au dus în Seattle. - Tipic.
L-am văzut si pe Steven. M-a informat cât de josnică sunt fată de sotul meu.
- Dă-ti seama. - E atât de ciudat. Parcă îl detine.
De asta a vrut orasul ăsta. I-a ajutat.
- A încercat. - A fost un sfânt.
M-am săturat să vorbesc despre asta.
Stiu că aduc asta mereu în discutie. Îmi pare rău.
Dumnezeule.
Stii bine că-ti place.
Nu stiu.
- Cât să-ti spun ? - Doar un pic.
- Asta o să-mi dea durere de cap. - Bea. Fă-o să dispară.
Nu stiu dacă pot bea asta. E chiar...
Sunt bine. Stiu că sunt.
În regulă, diavol mic.
Unde esti ?
Toti acestia au păcătuit în fata lui Dumnezeu.
Suntem condamnati. Cu totii vom merge în Iad. Nu e nimic ce poti face !
Singura mântuire posibilă pentru tine, e sacrificarea mielului.
Christine ?
Săptămâna trecută, eram în avionul ce zbura spre Memphis spre Orlando.
Lângă mine era un bărbat drăgut. S-a uitat la mine si mi-a zis,
"Pastore, fac lucruri bune, am grijă de familia mea."
"Am grijă de prietenii mei."
M-am uitat în ochii lui si i-am spus. "Asta e minunat."
"Spune-i diavolului că te vei duce în Iad !"
Dumnezeule. Christine !
Spune-mi ce s-a întâmplat ! Spune-mi !
David ? David ?
David ?
David !
David ?
În regulă.
Spune-mi, spune-mi.
David !
Opreste-te !
David, David.
E atât de frustrant.
Ai putea crede...
David !
Dră Denning !
Rahat.
Dră Denning !
Lasă-mă să te ajut.
În regulă. Poti să te ridici ?
Locotenente, cererea a fost receptionată. Sediul vă trimite întăriri.
Două masini. Părăsesc Seattle-ul în momentul ăsta.
ETA în două ore. Repet, două ore.
Am plecat spre ei. Sunt deja pe autostradă.
E tipul pe care-l căutăm, asa-i ?
Locotenente, vin cât pot de repede.
Îl vom prinde pe nemernicul ăsta.
Haide. Vei fi bine.
Vei fi bine.
La naiba.
- Avem o urgentă aici. - Dumnezeule !
Julia, ce s-a întâmplat cu tine ?
Am găsit-o pe drum. Nemernicul care i-a făcut asta e încă liber.
- Ia-o cu tine. - Vrei să vin cu tine ?
- Nu, stai aici. Cheamă o ambulantă. Ai grijă de ea.
Esti sigur ?
Totul va fi bine.
Las-o în pace.
Lăsati-ne să respirăm.
- Săraca de tine. - Ce s-a întâmplat, Julia ?
E-n regulă.
Rămâi aici, mă întorc imediat.
Du-te si te curătă.
Am lăsat un prosop si niste haine curate în biroul meu.
Când termini, poti să-mi spui ce s-a întâmplat.
Multumesc.
- Nu stiu ce să spun. - Gândeste-te bine, Serifule.
Gândeste-te la pensionarea ta. Cât ti-a mai rămas ? Opt luni ?
- Trebuie să informez politia din Pitsville. - Da, au si ei doi politisti.
- N-ar trebui să se întâmple asa. - De asta tre' să mergem singuri.
- Stiu ce vrea să facă. - Dumnezeule.
Suntem în aceeasi barcă, frate.
Eu nu sunt fratele tău, nesimtitule.
- Trebuie să mă gândesc. Lasă-mă să gândesc. - Da, fă asta.
Politia caută de zile întregi o fetită cu vârsta de 3 ani.
Un alt copil dispărut din casa lui.
Se uita la imaginile unui copil.
- Bănuieste ceva. - Ce ar trebui să facem ?
- Mă duc eu după ea. - Nu te misca.
Ia loc.
Rahat !
A plecat !
Târfa aia e-n pădure !
Luati tot ce aveti nevoie din masini !
Steven, ia grupul ăla si du-te în pădure.
Găsiti-o si aduceti-o la mine.
Nu faceti nimic prostesc. Dacă o găsiti, mă asteptati.
Tot trebuie să te mai gândesti ?
Haide, cu totii ! Să mergem !
N-a ajuns prea departe.
Dle Serif, aici Campbell. Am receptionat un apel din Seattle.
Trimit întăriri. Spun că Dra Denning îl urmăreste pe tipul nostru.
Mă receptionezi ?
Mă receptionezi, Serifule ?
- Serifule ? - Da, te aud. Nemernicule.
Nu, nu, nu. Se ascunde în pădure.
Du-te după ea. Dacă văd ceva te anunt.
David.
Mami.
Totul s-a terminat, îngeras.
Totul e-n regulă.
Mă sperie.
Totul s-a terminat, scumpule. Totul s-a terminat.
Mi-a luat o oră ca să-l linistesc.
Să-l fac să mă recunoască.
Stii cum se simte o mamă când copilul ei n-o recunoaste ?
Are creierul spălat.
I-ai spus c-am murit.
Ce naiba urmăresti ?
Aseară,
ca-n fiecare seară,
mergeam în pădure ca să-l găsesc pe nenorocitul care mi-a luat fiul.
Bărbatul Înalt.
Bătrâna Ash a spus că l-a văzut de două ori la căderea noptii.
Asa c-am mers.
Am mers.
Si am mers.
Si apoi accidental am ajuns la casa ta.
Spune-i intuitie dacă vrei.
Si era acolo.
Nu-mi venea să cred că e acolo.
Tot mă gândeam.
Să ajung la o logică.
Oare visam asta ?
Mintea m-a dus la Trish.
Ea i-a făcut un altar cum a făcut si pentru ceilalti.
Pentru lumânări si rugăciuni. Pentru întoarcerea lui.
Când vorbesti cu Trish, te ascultă.
Nu m-a privit niciodată ca pe-o ciudată.
Nu era prima care a văzut asta.
Când m-am uitat în ochii tăi, mi-am dat seama. Nu eram nebună.
Nu era de ajuns că mă vedeai asa ? Mi-ai oferit si o cafea nenorocită.
Comportamentul tău inocent si fata ta angelică.
Erai îngrijorată ? Te simteai vinovată ?
Sau esti doar o scorpie cinică
de i-ai oferit cafea unei femei al cărui copil i l-ai răpit ?
Am asteptat să pleci.
Am asteptat să se golească restaurantul.
La început, Trish, nu m-a crezut.
Oamenii de aici aveau încredere în tine.
Dar am continuat să vorbesc...
Până când a început să aibă îndoieli.
Si au început să creadă.
I-am spus că mă voi duce după copilul meu. M-a întrebat dacă voi intra în casa ta ?
I-am spus că dacă nu-i acolo atunci du-mă la un spital de nebuni.
A decis să tină restaurantul deschis toată noaptea.
Povestind zvonurile altor clienti.
Dar nu pe mine m-au văzut venind.
Când te-am văzut la fereastră cu fiul meu, m-am gândit să chem politia.
Dar n-am încredere în ei.
Tot ce-au făcut pentru mine, a fost să mă dea afară din casă.
Nu le pasă.
Uite unde m-au obligat să locuiesc cu fiul meu.
Mi-ai luat copilul de lângă mine. Si i-ai luat si pe ceilalti.
Unde sunt ? Unde sunt ceilalti copii ?
Julia, spune-mi ce-ai făcut cu ceilalti copii,
sau îti jur că te voi ucide.
I-am dat Bărbatului Înalt.
Cine e ?
Nu stii ?
Tot orasul vorbeste de el.
Nu te juca cu mine, Julia. Cine e ?
E cel despre care toată lumea vorbeste.
Mami ?
Vino aici, îngeras.
Nu-ti v-a mai face rău.
Uită-te la fiul meu, Julia. Si spune-i c-ai mintit.
Spune-i că nu însemni nimic pentru el. Tre' s-o audă de la tine.
David !
Dă-mi drumul !
Unde ai învătat să faci asta ?
- Ai reusit. - Nu se mai întoarce acolo.
- Ce s-a întâmplat ? - Nu avem timp.
În curând, tot orasul va fi aici.
S-a terminat.
Du-te acasă, Jenny.
Du-te acasă si nu spune nimic nimănui.
Sunt sigură că Christine l-a chemat.
Îti aduci aminte de trucul ăla care ni l-ai spus la cină ? Alege un număr,
înmulteste cu ceva, adaugă sase si după imparte la trei.
Du-mă la el.
Nu stiu despre ce vorbesti.
E un truc bun. Functionează mereu. Nu-mi amintesc cum făceai. Cum era ?
Nu-mi cere s-o fac, te rog. N-as putea face asta, crede-mă.
Îti amintesti când am mâncat legume ?
Indiferent de numărul pe care-l vei alege...
Întotdeauna o să-ti dea trei.
Jenny stie. Ne urmăreste de săptămâni.
- E imposibil. - Nu, nu e.
- Am fost neglijenti. - Cât de multe stie ?
Vrea să-l vadă.
Du-l jos si vom merge.
O facem si după plecăm, nu ?
Spune-mi că nu rămâi aici.
Nu !
Bineînteles, că mai esti aici.
I-am spus numele tău si unde locuiesti. Poate că va veni.
Dacă spui cuiva ceva, Jenny, va veni cu sigurantă, dar nu asa cum vrei tu.
Îti va face lucruri ce nu ti le imaginezi.
Pleacă de aici.
Julia !
Târfo, deschide usa !
- Julia, deschide usa asta nenorocită ! - Vor sparge usa.
- Politia va veni în curând ! - Esti moartă, târfo !
- Esti bine ? - Ti-am spus s-o tii departe de fereastră.
Îmi pare rău, Serifule.
Luati-o de lângă fereastra aia nenorocită. O vor moartă. Să mergem.
Locotenente, sunt prea multi.
Ne ocupăm noi de aici.
Uită-te tot înainte.
Căpitane, tu mergi în dreapta. Când iesim pe usa aia,
vreau să mergi direct spre...
Rahat. Haide, să mergem.
Tine capul în jos. Uită-te la pământul din fata ta.
Nu vorbi cu nimeni. Mergi direct spre masină.
Nu spune nimic, nu comenta. Uită-te în jos. Să mergem !
Vei muri !
Unde e copilul meu ?
Să mergem ! Miscati-vă ! Miscati-vă !
Tineti capul aplecat, dră Denning ! Jos !
Ce mai atelier.
Rahat.
Dumnezeule.
Stiai că casa asta e construită peste adăpostul ăsta ?
Sunt găuri peste tot. Sunt peste 40 de kilometri pătrati.
- Ne va da mare bătaie de cap. - Nu e bine pentru noi.
Toată regiunea asta se află pe asa ceva.
Dacă copiii sunt pe aici,
ne vor trebui o sută de oameni si vreo 20 de ani să-i găsim.
Spunea cineva că foloseste iesirea spre pădure ?
În fine.
Avem nevoie de toată lumea. Scoate-i afară. Ne trebuie lumină.
- Nu e nimic. - Ce-ar trebui să facem ?
Închideti perimetrul !
Nimeni nu intră sau iese !
Cum vă simtiti, dră Denning ?
N-am putut să-l găsim.
Nici pe el, nici pe ceilalti.
Nu-mi spune...
Nu-mi spune că tre' să spun asta părintilor ălora.
Continuă.
Acum...
Înteleg că sotul dvs a fost un om respectat pe aici, dră Denning.
Da, a fost.
Si a fost diferentă mare între vârstele voastre, nu-i asa ?
Da.
A fost doctor în Cold Rock din 1992 până când ?
Până la sfârsit.
Până când a murit.
Cum ai descrie relatia lui cu oamenii de aici ?
A tinut comunitatea asta împreună.
Cold Rock era un oras impunător pe atunci.
A ajutat la demnitatea sa.
Da.
Apoi, mina s-a închis.
Si moralul a scăzut.
Si s-a dus atunci când copiii au început să fie răpiti.
- Copiii ! - Au suferit foarte mult.
Trebuia făcut ceva.
Puteti să-mi explicati asta, dră Denning ?
Îi tineai în cameră ? Toti împreună ?
Într-o cameră pentru copii, cu cărti pentru copii.
Cu jucării, cu muzică. O cameră plină cu lucruri minunate.
Si Christine ?
Avea grijă de copii în timp ce tu erai plecată ?
Da.
În raport scrie că i-ai spus lui mama lui David că ai dat copiii
cuiva pe nume, Bărbatul Înalt.
Localnicii din Cold Rock i-au dat numele ăsta.
Dră Denning, e vreun bărbat,
căruia i-ai dat copiii ?
Nu.
Ai actionat de una singură ?
Da.
Dră Denning,
dvs nu puteti face copii, nu-i asa ?
Nu puteam face copii.
Dră Denning,
ati răpit copiii din Pitsville ?
Da.
Dvs ati făcut acesti copii să dispară ?
Dră Denning, copiii acestia sunt morti ?
I-ai omorât ?
I-ai ucis, dră Denning ?
Dră Denning ?
Cold Rock, SUA.
Districtul Pitsville.
Statul Washington.
Mina închisă.
Fără scoală.
Kilometri de pădure si un labirint de tuneluri.
Posibil cel mai rău loc de căutat pe cei 18 copii dispăruti.
Numele ultimei victime,
David Johnson.
Cum vă simtiti, doamnă Johnson ?
- Rezist. - Bun.
Bine, vino.
Ia loc.
Vreau să eviti confruntarea.
Vreau să vorbiti cu ea ca o mamă. Mă întelegeti ?
Da.
Orice observatie sau întrebare pusă gresit, ne face să ne alegem cu nimic.
N-am găsit nicio urmă de copii. Si ea nu mai vorbeste cu noi.
Doamnă Johnson,
dacă simtiti că nu puteti face asta, trebuie să ne spuneti.
Nu, sunt gata.
Încercati să nu vă concentrati pe ceva anume. Vorbiti cu ea si ascultati-o.
Încercati s-o faceti să se deschidă.
Dacă scoatem ceva de la ea, e din cauză că nu realizează. Întelegeti ?
Stiu de ce esti aici.
Vrei răspunsuri ?
Da.
Nu e nimic care să te poată linisti.
Julia.
Nu pot trăi...
Tot mă gândesc la lucrurile astea.
Si mi-e dor de el.
E de nesuportat modul în care îmi lipseste.
Să mă gândesc la el tot timpul, să mă întreb unde e.
Stiu.
Nu cred că stii, Julia.
Dar stiu că,
sunt o mamă care i-a învătat pe fiecare.
Aveau orice îsi doreau.
Julia, stiu că trăiesc într-o groapă.
N-am un loc de muncă, viata mea e dificilă, dar mi-as da viata pentru el.
Asa e peste tot.
Înfrângere si durere.
E un ciclu.
Un ciclu ?
N-ar fi trebuit să vii aici.
Ce ciclu ?
Sistemul e distrus.
Nu mai functionează.
Nu există nicio cale de întoarcere. Nu mai există niciun suport.
Am văzut asta în toată lumea. E mai usor să renunti.
Nu sunt mai bună ca dvs, dnă Johnson. Doar c-am văzut mai multe.
Nu contează dacă esti un om bun sau rău. Contează dacă cooperăm.
Suntem atât de limitati.
Dar ochii fiecărui copil sunt umpluti cu...
potential si sperantă, si ar trebui să îmbrătisăm si să dezvoltăm
acest potential, dar n-o facem. Continuăm să facem aceleasi greseli.
Continuăm să lăsăm copiii să crească cu sistemul ăsta, la fel ca noi.
Trebuie să oprim ciclul ăsta. Asta ar trebui să fie prioritatea noastră. Dar nu e.
Asta am încercat să fac. Si ce-am schimbat ?
Nimic.
Da, mi-a păsat, am ajutat.
Gândindu-mă că voi schimba ceva, că vor fi diferente.
Dar când am cerut noi schimbări... Toti acesti birocrati ne-au spus
că nu pot face asta.
Există un proces. De fiecare dată când îi punem la îndoială pe politicieni,
si sistemul care-i face pe săraci si mai săraci...
si copiii suferă, ne spun, că nu, nu poti face asta.
Există un proces, si ciclul continuă si continuă si tot continuă.
Copiii continuă să sufere. Si nimeni nu face nimic.
Si lumea nu se va schimba.
Dumnezeule, doar te chinui.
Dacă ai terminat,
poti să-mi răspunzi la două întrebări simple ?
Părintii din Cold Rock trebuie să stie.
Copiii sunt morti ?
Nu.
N-am putut să-i tin.
Unde sunt ?
În pădure.
În tuneluri.
Peste tot.
Nu-mi pasă ce a spus sora ta ! Carol trebuie să se întoarcă !
- Tre' să vorbesti mai încet. - Nu vreau să vorbesc mai încet !
Esti beat. Vom vorbi despre asta mâine.
Nu !
Vrei să te lovesc ?
Nu ! Nu ! Când o să înveti să taci ?
Vrei să fii lovită ?
Scumpo.
Dă-te jos de pe mine...
Nenorocitule. Scumpo, vino aici.
Să n-o mai atingi. Să n-o mai atingi niciodată !
Nu m-ai ratat de asta, scumpo.
Bună lovitură.
Chiar esti un nenorocit.
Jenny ! Jenny, unde esti ?
Vino înapoi, iubito ! E-n regulă ! Sunt bine !
Probabil nu sunt ceea ce credeai.
Dar nu mai esti un copil, draga mea.
Poti să astepti aici o clipă ?
Da, va fi bine.
Trebuie să fie.
Pentru toti ceilalti, Viver Jenny e moartă.
Noul nume e Vera Parker.
Ai grijă de ea. Ofiterul nostru n-a putut să ne ofere un alt loc.
Fii foarte atentă în primele săptămâni.
Comportamentul ei ar putea da încă de bănuit.
- Nu, doamnă. - Te rog, insist.
Nu vreau banii tăi.
Vreau să salvez fata asta cu orice pret.
Unul e mort,
si ceilalti nu vor mai vedea lumina zilei.
Stiu. Am văzut la stiri.
Banii sunt o insultă pentru acest sacrificiu.
- Jenny va fi ultima de care vom avea grijă ? - Depinde de administrare.
Doamnă Parker.
Deci, sunt mai multi ca tine ?
CÂTEVA LUNI MAI TÂRZIU
Ce mai faci, Tracy ?
Nu mă asteptam la tine.
Încă n-am găsit-o pe Jenny.
Cred că încă nu se face tot posibilul, nu ?
- Am pus un om de-al meu la acest caz. - Multumesc.
- Dar Julia ? - Ei bine...
Procurorul cere pedeapsa cu moartea în după amiaza asta.
Dar nu cred că vor obtine asta.
În caz că se decide să ne spună unde sunt ceilalti copii îngropati.
Stim că nu ea e cea care mi-a luat-o pe Jenny.
Jenny a fugit.
Si o voi găsi.
Bine.
Rezistă, Tracy.
Fac asta de 25 de ani.
Da, stiu.
Prima mea mamă a fost o femeie bună.
Muncitoare, generoasă,
sufletistă.
Vorbeam, împărtăseam,
râdeam,
dar apoi totul a încetat.
Nu putea să mai vorbească cu noi.
Despre bărbati, despre visele ei,
despre durerea ei.
Prima mea mamă, m-a iubit si eu am iubit-o pe ea.
Păzeste-ti spatele.
Mama mea ce-a de a doua, m-a crescut pentru putin timp.
De multe ori mă gândesc la ea,
încercând să mă gândesc la momentul din tunel.
Când a dat ultimul copil sotului ei.
Oare a implorat-o să fugă cu el ?
Sau amândoi stiau că unul dintre ei trebuie să rămână ?
Să fie monstrul, să plătească pentru asta,
si să protejeze secretul lor.
Fie c-a fost o persoană bună sau nu, încă nu sunt sigură.
Dar cea de a doua mamă, m-a iubit si eu am iubit-o pe ea.
Cea de-a treia mamă mă învată despre lume.
A spus că are cunostinte despre cheia care-mi va deschide usi.
Asa că, rămân concentrată. Observ...
- Si muncesc din greu. - Vera, scumpo.
Ascult ceea ce-mi spune. Vreau s-o multumesc.
Cea de-a treia mamă mă iubeste. Si o iubesc pe ea.
- Vei întârzia la cursuri. - Vin imediat.
Lumea mea s-a schimbat.
Încerc să-i urmez regulile.
Mama spune că e o lume frumoasă.
Îmi spune să rezist,
că mă descurc bine,
că mă voi obisnui cu timpul.
Jeffrey. Jeffrey.
Vino.
Vom întârzia.
Nu sunt ca ceilalti.
Presupun că ei au uitat.
Eu nu pot.
În fiecare dimineată mă trezesc cu acelasi gând de-a renunta la tot si să plec acasă.
Dar apoi îmi amintesc că mi-am dorit viata asta.
Mi-am dorit-o. Am făcut să se întâmple asta.
Cred că e mai bine asa, nu ?
Nu ?
Traducerea : Flavius Gomei
TRADUCEREA DUPĂ SUNET !
Adaptarea Bubuloimare